www.SweSUB.nu - För bättre texter
Är den här på? - Det är bra.
Jag kan gå genom murar, men jag kan inte...
- Det är bra. Jag kan inte få på mig den här.
- Mr. lncredible... har ni en hemlig identitet?
Alla superhjältar har hemlig identitet, jag vet inte nån som inte har det.
Vem vill ha pressen på sig att vara ''super'' hela tiden?
Naturligtvis har jag en hemlig identitet.
Kan du tänka dig mig i de här kläderna i snabbköpet? Kom igen.
Vem vill gå och handla som Elastaflickan, fattar du vad jag menar?
Supertjejerna vill alltid avslöja sin hemliga identitet.
De tror att det ska fördjupa vår relation, eller nåt sånt.
Jag menar, tjejen! Jag vill inte veta nåt om ditt konstlade alter ego eller nåt.
Säg bara..att du är Super Mega Ultrablixtbruden.
Det räcker för mig. Det duger, det duger.
Det spelar ingen roll hur ofta du räddar världen...
så fort den är räddad är den i fara igen.
Ibland önskar jag att den förblev säker. Du vet, bara en liten stund.
Jag känner mig som en städare. ''Gjorde jag inte rent här nyss?''
Kan vi hålla den ren i tio minuter?
Jag kommer till den punkten.
-Snälla! Vänta! Gå inte! Vi är inte klara.
Ibland vill jag bara ha ett enkelt liv, du vet.
Ta det lungt, skaffa familj.
Slå sig ner. Skämtar du! Jag är grymt bra.
Jag är uppe bland höjdarna. Flickor, kom igen.
Lämna räddandet av världen till männen, skulle inte tro det!
Skulle inte tro det...
- Vi avbryter för en trafikrapport.
En snabbgående jakt mellan polisen och beväpnade män pågår,
åkande norrut på San Pablo Avenue.
SPÅRA JAKT
Jodå, jag har tid.
GENSKJUT JAKT AUTOPILOT
SKÄRANDE PUNKT KONVERTERA
Mr. lncredible.
Vad är det, ma'am? - Min katt Squeaker, vill inte komma ner.
Naturligtvis frun, men flytta er från gatan, det kan bli trubbel.
Nej, han är ganska tam.
Släpp nu...
Tack så mycket, Mr. lncredible. Ni har gjort det igen.
- Ni är den bäste. - Nej, jag är bara här för att hjälpa.
- Alla enheter. Vi har ett bussrån...
Bussrån. Jag har fortfarande tid.
Konstaplarna. Ma'am. Squeaker.
- Coolt! Klart för avfärd! - Vad i...?
Vem ska du föreställa? -Jag är lncrediBoy.
Va? Nej.
Du den där pojken från beundrarklubben.
Brophy. Brody. Buddy! Buddy!
Jag heter lncrediBoy.
Jag har varit snäll, har ställt upp på foton,
har signerat varenda papper som ni gett mig...
Nej, oroa dig inte för att träna mig. Jag kan alla dina grepp,
din kampstil, dina favoritfraser, allt!
Jag är din största beundrare!
Hör du! Hör du, vänta!
-Vet du...
...man kan säga mycket om en kvinna av innehållet i hennes handväska,
men det var kanske inte det som du hade tänkt dig.
Hör du, kolla...
Elastaflickan.
Mr. lncredible.
- Det är lugnt. Jag har honom. - Säkert, du har honom.
Jag knockade honom just åt dig. - Visst gjorde du det.
Han kollade ju på mig. - En sak jag utnyttjade för att göra jobbet.
- Mitt jobb, menar du. - Ett enkelt tack duger.
Tack, men jag behöver ingen hjälp.
- Vad hände med ''damerna först''?
- Vad hände med ''jämlikhet''?
- Lyssna, damen haffade mig först!
- Nå, vi kunde dela, du vet. - Jag jobbar ensam.
- Nå, jag tror du behöver vara mer...
...flexibel.
Är du upptagen senare?
Jag har ett tidigare åtagande.
Du stannar här.
De hämtar vanligtvis soporna om en timme.
- Hej, lncredible! - Hej, Frozone!
- Borde inte du göra dig klar? - Jag har fortfarande tid.
- Han tänker hoppa!
Jag tror du bröt nåt!
- Efter råd, så tror jag nog du förlåter mig.
Vänta lite.
Bomb Voyage.
- Och lncrediBoy!
- lncrediBoy?
Är du inte nyfiken på hur jag kunde komma så fort? Jag har raketstövlar.
- Gå hem, Buddy. Nu. - Va?
Lilla slyngel... - Kan vi snacka?
Du säger alltid att man ska vara sann mot sig själv,
men du säger aldrig vilken del man ska vara sann mot.
Slutligen har jag kommit på vem jag är. Jag är din endast... lncrediBoy!
Och nu, har du riktigt gått för långt, Buddy.
Det här är för att jag inte har några krafter, eller hur?
Alla superhjälter har inte superkrafter, vet du.
Man kan vara ''super'' utan dem.
Jag uppfann de här. Jag kan flyga. Kan du flyga?
Flyg hem, Buddy. Jag jobbar ensam.
Och din utstyrsel är fruktansvärt löjlig!
Ge mig bara en chans! Jag ska visa dig. Jag hämtar polisen.
- Buddy, gör det inte! - Säkert, det tar bara en sekund.
Nej, stopp! Det finns en bomb!
Släpp, du skrynklar till min flygmantel.
Jag fixar det här om du släpper! - Kan du bara...?
- Jag försöker hjälpa! Stopp! - Släpp min mantel!
Skjutsa hem den här. Se till att hans mamma får veta vad han gjort.
Jag kan hjälpa dig. Du begår ett misst...
Den skadade hopparen. Skickade du ambulans?
- De har plockat upp honom.
Explosionen i byggnaden orsakades av Bomb Voyage,
som jag ertappade när han tömde kassavalvet.
Vi kanske kan ta honom om vi sätter upp vägspärrar.
Kom han undan? - Nå, ja.
Tönten här fixade det. - lncrediBoy.
- Du har inget med mig att göra! Herrejäklar, jag är sen.
Lyssna, jag ska vara på ett ställe.
Men Bomb Voyage? - Vilken annan natt som helst, kan jag jaga honom,
men jag måste faktiskt dra. Oroa er inte. Vi tar honom! Förr eller senare!
- Är natten fortfarande ung? - Du är väldigt sen.
- Hur ser jag ut? Bra? - Masken. Du har fortfarande masken på.
Showtime.
Robert Parr, vill du taga denna kvinna till din fru?
- Du är sen. När du frågade om jag gjorde nåt senare,
insåg jag inte att du glömt. Jag trodde det var ett roligt skämt.
- Det var det. - I senaste laget, eller hur?
Du måste vara mer... flexibel.
Jag älskar dig, men om vi ska få detta att fungera,
måste du vara mer än Mr. lncredible.
Det vet du. Visst gör du?
- ...så länge som ni båda lever? - Ja.
- Jag förklarar detta par man och hustru.
Så länge som vi båda lever. Vad som än händer.
Hej, kom igen. Vi är superhjältar. Vad skulle kunna hända?
Helt oväntat har en superhjälte blivit stämd
för att ha räddat nån som, bevisligen, inte ville bli räddad.
Målsäganden, Oliver Sansweet,
som blev hindrad i sitt försök till själmord av Mr. Incredible,
har lämnat in en stämning på den berömde superhjälten i Högsta domstolen.
Mr. Sansweet bad inte bli räddad. Han ville inte bli räddad.
Skadorna från Mr. lncredible's ''handlingar'',
- ger honom dagliga smärtor. - Jag räddade ditt liv!
Du räddade inte mitt liv! Du förstörde min död.
Min klient har ingen kommentar.
Fem dar senare har en stämning har blivit inlämnad av offer på tågolYckan.
Incredibles rättegång kostar staten miljoner.
Och har öppnat en flod av stämningar mot superhjältar, världen över.
Det är dags att deras hemliga identiteter blir deras enda identiteter.
Dags att de blir som vi, eller försvinner.
Efter folkets press, och finansiell börda
av ännu en serie stämningar,
beslutade regeringen i tysthet att superhjältarna ska avvecklas.
Superhjältarna blev garanterade amnesti från ansvaret av tidigare händelser,
i utbyte mot lovandet att aldrig mer utföra hjältearbete.
Var är de nu?
De bor mitt ibland oss. Vanliga innevånare, vanliga hjältar.
TYst och anonYmt fortsätter de att göra världen till en bättre plats.
Avslag? Avslår ni min begäran?
Jag förstår inte. Jag har full täckning.
Jag är ledsen, Mrs. Hogenson,
men undantaget står i paragraf 17.
- Det står tydligt... - Jag kan inte betala för det här.
Ursäkta mig. Fodringar, Bob Parr.
Jag ringer för att fira ett betydelsefullt tillfälle.
Officiellt har vi nu flyttat in.
Nå, ja, underbart, älskling.
De sista tre åren räknas inte för att...
Därför att jag just packat upp den sista flyttkartongen. Nu, är det officiellt.
- Varför har de så mYcket skräp? - LYssna, jag har en klient.
Säg inte mer. Ut och rädda världen, ett fall i taget bara, älskling.
Jag måste hämta ungarna! vi syns ikväll.
Hej då, älskling. Ursäkta mig, vart var vi?
- Jag har bara min bestämda pension och om inte ni kan hjälpa mig,
vet jag inte vad jag ska göra.
Okej, lyssna noga. Jag vill hjälpa dig, men kan inte.
Jag skulle vilja säga åt dig att ta med en kopia till Norma Wilkox på...
Norma Wilcox. W-l-L-C-O-x. På tredje våningen. Men jag kan inte.
Jag råder er också, att ej fylla i en WS2475 blankett
hos vårt legala department på andra våningen.
Jag tror inte nån återkommer till er så snabbt för att lösa ärendet.
Jag vill hjälpa till, men det finns inget jag kan göra.
- Tack, unge man. - Ledsen. Jag vet ni är upprörd!
- Låtsas vara upprörd.
Parr!
Godkände du utbetalningarna gällande Walker villkoren!
Nån bröt sig in i deras hus, Mr. Huph.
- Deras villkor täcks... - Jag vill inte höra om det.
Berätta inget. Berätta hur du mörkar försäkringarna.
Berätta hur det är möjligt, med ditt skrivande av checker
till varenda Harry Hardluck och Sally Sobstory som ringer till dig.
Morgonrasten är slut. Morgonrasten är slut.
Jag uppskattar att ni kom ner hit, Mrs. Parr.
Vad gäller det? Har Dash gjort nåt fel?
Han har ett dåligt inflytande och han hånar mig öppet inför klassen.
- Säger han ja. - Lyssna, jag vet att det är du!
Han lägger häftstift på min stol. - Såg du honom göra det?
Nå... egentligen inte. Nej.
Faktiskt, inte.
Hur vet du då att det är han?
Jag hade gömt en kamera. Ja, och den här gången, är han fast.
Titta? Såg du?
Såg du inte?
Han flyttar på sig! Precis där!
Vänta, vänta! Precis där!
Precis när jag sätter mig ner!
Jag vet inte hur han gör det,
men det fanns inget häftstift innan han rörde sig,
och efter att han rör sig, är det ett häftstift. Tillfällighet? Tror inte det!
- Bernie... - ''Bernie'' mig inte.
Den lilla råttan är skyldig!
Ni och er son kan gå nu, Mrs. Parr. Ursäkta trubblet.
Låter du honom komma undan igen? Han är skyldig!
Du kan se det på hans självbelåtna fejs! Skyldig, säger jag, skyldig!
Dash, det är 3:e gången i år du har hamnat hos rektorn.
Vi måste finna ett bättre energi- användande, en mer... konstruktiv energi.
Kanske jag kunde, om ni låter mig gå på gymnastik.
Älskling, du vet varför det inte går.
Jag lovar att vara långsam. Jag ska bara vara bäst, lite grann.
Dashiell Robert Parr... du är en väldigt tävlingsinriktad pojke.
Och gillar att visa upp dig...
Det sista du behöver är frestelser.
Du säger alltid att jag ska göra mitt bästa, men det menar du inte.
Varför får jag inte göra det bästa jag kan?
Just nu, älskling... vill världen att vi ska passa in...
och för att passa in, måste vi vara som alla andra.
Pappa säger alltid att våra krafter är inget att skämmas för.
- Våra krafter gjorde oss speciella. - Alla är speciella, Dash.
Vilket är ett annat sätt att säga att ingen är det...
- Hallå Rydinger, vart ska du?
- Hej Tony. - Hej.
- Tony, kan jag bära dina böcker? - Det där är ganska roligt.
Tony, spelar du fotboll?
- Tony, jag trodde att vi skulle gå och simma.
Han tittade på mig.
- Kom igen, Violet!
Jäkla ungar. Leker på gatan...
Åh,toppen.
Mamma.
Du grimaserar igen. - Nej, det gör jag inte.
Du gör konstiga grimaser, älskling.
- Måste du läsa vid matbordet? - Ja...
Mindre tuggor, Dash. Usch!
Bob kan du hjälpa kött-ätaren skära sitt kött.
Dash, har du något som du vill berätta för din far om skolan?
- Tja, vi dissikerade en groda. - Dash blev skickad till rektorn igen.
- Vad bra. Vad bra. - Nej Bob, det är inte bra.
- Va? - Dash blev skickad till rektorn igen.
- Varför?! Varför då? - Ingenting.
Han lade ett häftstift på lärarens stol... På lektionen.
Ingen såg mig. Man kunde knappt se det på bandet.
De fick dig på band och du kom iallafall undan? Wow.
Du måste ha varit jättesnabb. Hur snabbt sprang du?
Bob, vi uppmuntrar inte det här.
Det gör jag inte, jag frågar bara hur snabbt...
- ÄLSKLING!
Toppen, först bilen, nu måste jag betala för bordet...
Vad har hänt med bilen?
Här. Jag hämtar en ny tallrik.
Så, hur är det med dig, Vi? Hur var skoldagen?
- Inget nytt. - Du har knappt rört maten.
- Jag är inte sugen på köttfärslimpa. - Tja, det är ''rester'' kväll.
Vi har stek, pasta... Vad är du sugen på?
- Tony Rydinger! - Käften!
- Men det är du ju. - Jag sa, käften din lilla insekt.
- Det är han ju. - Skrik inte vid matbordet.
- Älskling! - Ungar! Lyssna på eran mor.
Hon skulle vara sugen om vi fick Tony-limpa.
Nu räcker det!
Sluta!
- Du ska bli rostat bröd! - Sluta springa inomhus.
- Sitt ner!
- Hörru, inga kraftfält! - Du började.
Du sitt ner! Du sitt ner!
Violet!
''Simon J. Paladino...
Sen länge förespråkare av superhjältars rättigheter, saknas''?
- Gazerbeam. - Bob! Det är dags att engagera sig.
Gör något! Stå inte bara där!
- Jag vill att du ingriper! - Vill du att jag ska ingripa?
Okej. Jag ingriper!
Violet, släpp din bror.
- Hallå?
- Öppna dörren.
- Hej, Lucius! - Hey, Snabbo. Helen, Vi, Jack-Jack.
- Kul att du kunde isa dig förbi. - Ha! Aldrig hört den förut.
- Lucius! - Whoa!
- Jag gillar när det krossas. - Jag är snart tillbaka.
- Vart ska ni två gå? - Det är onsdag.
Bowling kväll. Hälsa till ''din älskling'' från mig, Lucius.
Ska göras. God kväll, Helen. God kväll, ungar.
Tro inte du har kommit undan att diskutera ditt möte hos rektorn.
Din far och jag ska diskutera det iallafall.
Jag är inte det enda barnet som blivit skickad till rektorn.
Andra barn har inte superkrafter.
- Nu är det helt normalt... - Vad vet du om normalt?
Vad vet någon i denna familj om normal?
- Vänta lite unga dam. - Vi låtsas vara normala. Jag vill vara normal.
Den enda normala är Jack-Jack, och han är inte ens pottränad.
- Lyllo.
Jag menade, att vara normal.
Så nu är jag i stort trubbel.
Jag menar, ett till skott av dödstrålen och jag är körd.
På nåt vis kommer jag under skydd, och vad gör Baron von Rucklass?
- Han börjar en monolog. - Han börjar en monolog.
Han börjar detta förberedda tal, om hur svag jag är jämfört med honom.
Hur oviktig min seger är, världen kommer snart vara hans. Bla, bla, bla.
- Skitprat. - Skitprat.
Jag menar, killen har mig på ett fat, men kan inte sluta prata.
- Municiberg, vi har en 23-56... - 23-56, vad är det?
- Rån? - Det här är bara sorgligt.
- Vill du haffa en rånare? - Nej.
Om sanningen ska fram, så går jag hellre och bowlar.
Lyssna, tänk om vi verkligen skulle göra det som våra fruar tror att vi gör?
Bara för omväxlings skull.
- Han är inte ensam. - Den feta killen är fortfarande med.
De pratar bara.
- Vad gör vi här? - Skyddar folk.
- Ingen har bett oss. - Behöver du en inbjudan?
Skulle jag vilja ha, ja. Vi kommer fortsätta göra det här och..
Kommer du ihåg Gazerbeam? - Det stod nåt i tidningen.
- Han hade problem med civilt liv. - När träffade du honom?
Jag träffar ingen från den gamla tiden, Bob. Bara du.
- Och vi frestar lyckan som det är. - Kom igen.
Det var kul första gången, men om vi fortsätter göra det här...
- Vi har en rapportering om brand... - En brand. Vi är nära!
- Ja, baby! - Vi kommer åka fast.
Eld! Ja!
- Är det alla? - Ja, det är alla.
- Det är bäst det. - Kan ni inte släcka det här?
Jag kan inte lägga ett tillräckligt tjockt lager. Det dunstar för fort!
- Vad betyder det? - Det betyder att det är varmt.
- Jag är uttorkad, Bob. - Har du slut på is?
Du kan inte ha slut. Du kan ju använda vattnet i luften!
Det finns inget vatten i luften! Vad är din ursäkt? Slut på muskler?
Jaq kan inte slå ner väggar. Byggnaden börjar bli ostabil.
- Det kommer rasa ner, rakt på oss. - Jag ville gå och bowla!
Okej! Följ mig som en svans! Det här kommer bli varmt!
Ja.
Åh, bra.
Det är inte rätt.
- Vi ser ut som odugliga dåliga killar! - Du kan få vatten ur luften.
Still!
- Jag är törstig. - Jag sa still!
Jag tar bara lite att dricka.
- Du har fått att dricka. Nu... - Jag vet, jag vet. Stilla.
Polisen!
Det där var alldeles för nära.
Det där gör vi inte igen.
Verifiera om du vill byta mål. Over.
Lita på mig. Det här är den han har letat efter.
- Du skulle vara tillbaka klockan 11. - Jag sa att jag skulle komma senare.
- Jag förstod du skulle komma senare. Om du skulle komma alls...
- ...så skulle du ''komma senare''. - Nå, jag är tillbaks, okej?
Är det här aska?
- Det var bara en liten uppvärmning. Bara för att för att hålla mig mjuk.
Du vet vad jag tycker om det Bob. Fan ta dig! Vi får inte avslöja oss igen.
- Byggnaden skulle ha rasat iallafall. - Va?
Slog du ner ett hus?
Det brann. Bärande delar. Det rasade.
Har du lyssnat på polisradion nu igen?
Jag utförde en allmän tjänst. Du beter dig som det vore nåt dåligt.
- Det är dåligt, Bob!
Riskera vår familj igen, så du kan mildra dina äro-dar, är en dålig sak.
Är väl bättre än att bete sig som de aldrig hade hänt!
Jo! De hände! Men detta, vår familj,
är vad som händer nu, Bob. Och du missar det här!
Jag kan inte fatta att du inte vill gå på din sons examen.
Det är ingen examen. Han går från fjärde till femte klass.
- Det är en ceremoni. - Det är psykiskt!
De hittar på nya sätt att fira vardagligheter,
men om nån är annat än vardaglig...
Detta handlar inte om dig, Bob. Det gäller Dash.
Vill du göra nåt för Dash? Låt honom tävla på riktigt.
Låt honom börja sporta! - Gör inte mig till fienden här!
Du vet varför vi inte kan göra det. - Därför att han skulle vara bäst!
Det här handlar inte om dig!
Okej, Dash. Jag vet att du lyssnar, kom ut.
Vi? Du också, unga dam.
Kom igen. Kom ut.
Det är okej, ungar. Vi diskuterar bara.
- Ganska högljudd diskussion.
Men det är okej. Det viktiga är att mamma och jag är ett team.
Vi är förenade, mot krafter som... - Tjockskallighet?
- Jag skulle säga onda - Vi är ledsna att vi väckte dig.
Allt är okej. Gå tillbaks till sängen, det är sent.
- Godnatt, mamma. Godnatt, pappa. - Godnatt.
Faktum är, vi borde alla vara i säng.
Gör anspråk på fordrings nummer 158183...
- Har ni inte hittat honom än? Var är han?
- Mr. Huph vill prata med dig på sitt kontor.
- Nu? - Nu.
Sitt ner, Bob.
Jag är inte glad Bob. Inte glad.
Fråga mig varför. - Okej, varför?
- Varför vadå? Var uttrycklig, Bob.
Varför är du inte glad?
Dina kunder gör mig olycklig.
Va, har du fått klagomål?
Klagomål kan jag hantera.
Vad jag inte kan hantera, är dina kunders otroliga kunskap,
om försäkringar på insidan! De är experter. Experter, Bob!
Utforskar varje kryphål, slingrar varenda hinder!
De tränger igenom byråkratin!
Har jag gjort nåt olagligt? - Nej.
Säger du vi inte ska hjälpa våra kunder? - Lagen fodrar att jag säger nej.
- Det är meningen vi ska hjälpa folk. - Vårt folk!
Till att börja med, våra aktieägare, Bob.
Vem hjälper dem, kanske?
Du vet, Bob, en firma...
Är som en enorm klocka.
...är som en enorm klo... Ja. Precis.
Den fungerar bara om alla små kugghjul, passar ihop med varandra.
Nå, en klocka måste vara ren, välsmord och uppdragen.
De bästa klockorna har juvel visare, kuggar som passar, gjorda med design.
Det här är en liknelse Bob. Förstår du vad jag menar med samarbetande kuggar?
Bob?
Bob? Se på mig när jag pratar med dig, Parr.
- Mannen därute, han behöver hjälp. - Ändra inte ämne.
- Vi diskuterar din attityd. - Han blir överfallen!
- Hoppas att han inte är försäkrad hos oss då. - Jag är strax tillbaka.
Stanna nu eller få sparken!
Stäng dörren.
Kom hit nu.
Jag är inte glad Bob. Inte glad.
- Han kom undan. - Vad bra, då.
Du var så här nära att förlora jo...
- Hur är det med honom? - Han överlever.
- Jag har fått sparken, eller hur? - Tror du?
- Vad kan jag säga, Rick? - Inget du inte sagt tidigare.
- Nån var i knipa. - Som alltid.
- Jag var tvungen att göra nåt. - Varje gång du säger det,
så är det en och en halv månads trubbel för mig. Bob.
Hundratusentals kronor av skattebetalarnas pengar.
- Jag vet. - Vi betalar bolaget så de håller tyst.
Vi betalar skador, raderar minnen, du måste flytta igen.
Varje gång är det svårare. Pengar, pengar, pengar.
Vi kan inte fortsätta med det här, Bob Vi uppskattar vad du gjorde förr,
men de dagarna är över. Från och med nu, får du klara dig själv.
Lyssna, Bob. Jag kanske kunde flytta på er, du vet, för gamla tiders skull.
Jag kan inte göra så mot min familj. De börjar känna sig som hemma här.
Jag får det att funka. Tack.
Ta hand om dig.
Vad väntar du på då?
- Jag vet inte. Nånting otroligt, kanske?
Jag också, grabben.
''Stå still''?
Identifierar Mr. Incredible.
Rummet säkrat, fortsätter till meddelandet.
Hej Mr. Incredible. Ja, vi vet vem du är.
Var lugn. Er hemliget är säker hos oss.
Jag heter Mirage. Vi har nåt gemensamt.
Enligt vår regering, finns inte nån av oss.
LYssna noga, eftersom detta meddelande är hemligt och kommer inte repeteras.
Jag representerar en topphemlig avdelning hos regeringen,
som designar och testar experimentell teknologi,
och vi har behov av dina unika förmågor.
Nånting hände vid vår testavdelning.
- Älskling! - Va?
- Middan är klar. - Okej.
...den ligger på en isolerad plats,
den kan orsaka oberäkeliga skador på sig själv och våra bYggnader,
riskerande hundramiljonals av dollar...
- Är det nån där?
- Det är tv:n, jag försöker titta. - På grund av sin sköra natur...
- Sluta titta, det är mat. - En minut!
Om ni accepterar, kommer er betalning bli tredubbel din nuvarande lön.
Ring numret på kortet. Röstmatchning säkrar säkerheten.
Superhjältarna är inte borta, Mr. Incredible. Ni är fortfarande här.
Du kan fortfarande göra bra saker. Eller...
...ni kan lYssna på polisradion. Valet är ditt.
Du har 24 timmar på dig att svara.
Tänk på saken.
Detta meddelande kommer självförstöras.
Du är då en distraherad kille.
- Är jag? Det var inte meningen.
- Jag vet att du saknar att vara hjälte och att ditt jobb är frustrerande.
Jag vill bara du ska veta hur mycket det betyder för mig, att du stannar där ändå.
- Älskling, angående jobbet? - Va?
- Det hände en sak. - Vadå?
- De... - Vadå?
- Firman ska skicka mig på...en konferens.
- En konferens? - Utanför stan.
Jag blir borta ett par dar.
- De har aldrig skickat dig på konferens förr, det är bra, eller hur? - Ja.
Ser du? Slutligen ser de dina talanger.
- Du klättrar uppåt. - Ja.
- Älskling! Det här är ju underbart! - Ja, det är det.
Hallå?
Det här är Mr. lncredible.
Jag är med.
Omnidroid 9000 är en topphemlig prototyp av en krigsrobot.
Dess artificiella intelligens låter den lösa alla problem,
som den konfronteras med. Och, olyckligtvis...
Låt mig gissa. Den blev smart nog att ifrågasätta varför den skulle ta order.
Vi miste kontrollen. Nu är den lös i djungeln, hotar vår anordning.
Vi fick evakuera all personal från ön för deras egen säkerhets skull.
Hur kommer jag dit?
Omnidroidens försvar kräver ett luftsläpp från 2000 meter.
Dess täckmantel gör det svårt att spåra den.
Vi är ganska säkra på att den är på den södra halvan av ön.
En sak till, olyckligtvis har den kostat massor med pengar.
Du vill att jag ska stänga av den utan att förstöra den.
Du är Mr. Incredible.
Jag måste varna dig, det är en lärande robot.
Varje gång du kämpar höjer den sin kunskap av att kunna klå dig.
Stäng av den. Gör det snabbt. Förstör den inte.
- Och dö inte. - Bra. Tack.
Showtime.
Åh, min rygg!
Det var oväntat, vi måste hämta tillbaka honom.
Ge klartecken, och bjud in honom på middag.
Har jag klätt upp mig för mycket?
Faktiskt, ni ser riktigt stilig ut.
- Jag antar att vår värd är... - Ursäkta.
Han kommer inte äta med oss. Han hoppas ni förstår.
Naturligtvis. Jag anser annars att poängen är, att veta vem man arbetar för.
Han föredrar att vara anonym.
Säkerligen, du av alla människor, förstår det.
Jag undrar bara, av alla ställen att slå sig ner på, varför bo...
Vid en vulkan? Han attraheras av styrka. Jag också.
- Det är en svaghet vi delar. - Verkar lite ostabil.
Jag föredrar att tänka på den som missförstådd.
Det är vi väl alla?
Vulkanjord är det bland det mest fertila på jorden.
Allting på bordet har odlats just här.
Hur står det sig? - Allt smakar utsökt.
- Herregud. - Skynda dig, älskling.
Annars blir du sen till jobbet.
Ha en bra dag, älskling. - Tack.
- Hjälp kunderna, klättra stegar... - Hämta Bacon.
- Och allt annat.
Har ni bokat en tid?
Jag är en gammal vän. Jag vill bara...
Alla besökare må... - Kolla elstängslet eller nåt annat.
Vad är det? Vem är du? Vad vill du?
Herregud, Du har blivit fet. Kom in. Kom, kom.
Ja, saker går ganska bra. Riktigt bra. Min gud, inga klagomål.
Men, du vet, detta är inte det samma. Inte samma alls.
Var inte du med på nyheterna? Något program i Prayge... Prague?
Milan, raring. Milan.
Supermodeller. Inget ''super'' med dem.
Bortskämda, korkade, små tunnissar...
med uppblåsta läppar som bara tänker på sig själva.
Jag brukade designa åt gudar.
Men du kommer kanske med en utmaning?... Jag blev överasskad när du ringde.
E, Jag behöver bara en lagning.
Detta är megaslappt, ute, men väldigt kraftigt.
Och du har ju hål rakt igenom! Vad har du sysslat med, Robert?
Ute på natten och spelar hjälte?
Måste ha hänt för länge sedan.
Jag förstår. Det här är en luffardräkt, raring.
Du kan inte gå ut med den här. Det tillåter jag inte!
För femton år sen kanske, men nu? - Vad menar du? Du designade den.
Jag tittar aldrig bakåt, raring. Det distraherar mig från nuet.
Du behöver en ny dräkt. Så mycket är säkert.
En ny dräkt? Vart i helskotta ska jag få tag på en ny dräkt?
Du får inte! Det är omöjligt! Jag är alldeles för upptagen.
Så fråga mig nu, innan jag får tillbaks vettet.
Vänta. Vill du göra mig en ny dräkt?
Du är för påstridig, raring! Men jag accepterar.
- Den blir djärv. Dramatisk! - Ja.
- Heroisk! - Ja, nåt klassiskt, som Dynamannen!
Åh, han hade en häftig look! Manteln och stövlarna...
Ingen mantel!
- Är inte det mitt beslut? - Minns du Åskskallen?
Lång, stormkrafter. Trevlig man. Bra med barn.
- Lyssna, E... - 15 November, 58.
Allt var bra, ännu en dag räddad när hans mantel fastnade på en missil.
Åskskallen var inte den smartaste pers...
Stratoflickan!
23 April, 57. Manteln fastnade i en jetturbin.
Du kan inte dömma efter de här sakerna.
Metamannen expresshiss. DYnamannen ströp sig själv i starten.
Flash sögs in i en tornado. Inga mantlar!
Så, gå nu. Din nya kostym kommer vara färdig innan ditt nästa uppdrag.
Du vet, jag är pensionerad från hjältearbete.
Jag också, Robert. Här är vi, ändå.
E, jag behöver bara laga. För sentimentala anledningar.
Fint. Jag ska också fixa luffardräkten.
- Du är den bäste av de bästa, E. - Ja, jag vet, raring. Jag vet.
Svara inte, älskling, Jag tar det!
- Hallå? - Vi har ett nytt uppdrag åt dig.
- Hur snabbt kan du vara här? - Jag åker imorgonbitti.
- Vi ses där. - Hej då.
Vem var det älskling? Öh...Jobbet?
Ännu en konferens. Kort varsel, men du vet...
...plikten kallar.
- Bob? - Ja, vad är det älskling?
- Ha... ha en bra resa. - Tack sötnos.
- Jag ringer när jag kommer dit. - Jag älskar dig.
Så mycket. Jag älskar dig också.
Detta är din automatiska kapten.
Vad sägs om mer mimosa?
- Gör det nåt om jag vill. Tack. - Varsågod.
Just nu 21 grader i Nomanisan. Perfekt väder för flYgning.
Var god spänn fast era säkerhetsbälten. Vi påbörjar vår ankomst.
Hallå, Mr. lncredible. Snygg dräkt.
Tack.
Härligt att vara tillbaks, Mirage.
Du får veta ditt uppdrag i konferensrummet vid två.
- D Vingen, rum A-113. - 2:00. Uppfattat.
Vi syns där..
Edna.
-Jag skulle vilja tala med Edna. -Detta är Edna.
- E? Det här är Helen. - Helen vem?
Helen Parr? Du vet...
Elastaflickan?
Raring! Det var så länge sen... efter alla dessa år! Så länge!
Det var ett tag sen.
Det finns bara en person Bob skulle låta laga hans superdräkt. Och det är du.
Ja, ja, ja, fantastiskt, är det inte det?
Mycket bättre än den där fruktansvärda pyjamasen han brukade ha.
De är klara. När kommer du och tittar?
- Jag ringer angående... - Få mig inte att tigga.
- Jag gör det inte, det vet du. - Tigga, nej, jag ringer om dräkten.
Bob's dräkt! Jag ringer om Bob's dräkt.
Du kommer in om en timme, raring. Jag insisterar, okej? Okej. Hej då.
Den är större!
Den är elakare!
Mina damer och herrar, detta är för mycket för Mr. lncredible!
Den är slutligen klar.
Du vet, det tog rätt många superhjältar innan den var värd att slåss mot dig.
Men du! Den var inte bra nog.
Efter att du sabbat den sista, fick jag göra några större förändringar.
Visst var det svårt, men för dig var det var det värt.
Jag menar...trots allt, jag är din störste beundrare.
- Buddy? - Jag heter inte Buddy!
Och det är inte IncrediBoy heller!
Skutan har seglat. Jag ville bara hjälpa dig.
Jag ville bara hjälpa! Och vad sa du till mig?
Flyg hem, Buddy. Jag jobbar ensam.
Jag blev förkrossad. Men jag lärde en viktig läxa.
Man kan inte lita på nån.
Speciellt inte sina hjältar.
Jag gjorde fel som behandlade dig på det där viset. Förlåt mig.
Ser du? Nu respekterar du mig, för jag är ett hot.
Det är så det funkar.
Det finns en massa människor, hela länder, som vill ha respekt.
Och de skakar fram pengar ur näsan för att få det.
Hur tror du jag blev rik? Jag uppfann vapen.
Nu har jag ett vapen, bara jag kan klå. Och när jag släpper det, får jag...
Din sluga hund. Du avbröt min monolog.
Det är inte sant.
Det här är coolt, va? Nollpunktenergi.
Jag sparar de bästa uppfinningarna åt mig själv.
Är jag bra nog, nu?
Vem är ''super'' nu?
Jag är Syndrome! Din vedergällning och...
Åh, brilliant!
Okej, prova den här efter storlek,big boy.
Gazerbeam.
''Kronos?''
Livläsning negativ. Mr. Incredible eliminerad.
Det här projektet har totalt tagit över mitt liv, älskling.
Förbrukat tid som bara hjältejobb kan. Mitt bästa verk, måste jag medge.
Enkelt, elegant, men fräck. Du kommer dö.
- E, jag bara... - Jag gjorde Robert's dräkt,
och den blev så vacker, jag var tvungen att fortsätta.
Det är underbart att se dig, men jag har inte en aning om, vad du pratar om.
- Jag bara... - Ja, ord är meningslösa.
Babbel, babbel, babbel. För mycket sånt, raring. För mycket!
Det är därför jag visar dig mitt arbete.
Det är därför du är här.
Edna Mode.
Och gäst.
Kom. Sitt.
- Grädde och socker? - Tack.
Jag började med babyn. Började?
Shh! Raring!Jag gjorde den rymlig så han kan röra sig ordentligt.
Materialet är bekvämt för känslig hud...
och kan också motstå en temperatur på över 1000 grader.
Fullständigt skottsäker.
Och maskintvättbar, raring. Det är en ny egenskap.
Vad i hela friden tror du att babyn ska göra?
Tja, jag är inte säker men... turen står på den förbereddes sida.
Jag visste inte vad babyn hade för krafter så jag gjorde en universaldräkt.
- Jack-Jack har inga krafter. - Inte?
Nå, han kommer se fantastisk ut iallafall.
Pojkens dräkt tål enorm friktion...
utan att bli varm eller nötas. en användningbar egenskap.
Din dotters kostym var svår.
Men jag lyckades få fram ett matrial... som försvinner när hon gör det.
Din dräkt kan sträckas ut lika mycket... som du utan, att skada dig själv...
och håller formen.
Praktiskt taget oförstörbar.
...ändå andas den som Egyptisk bomull.
Som extra utrustning har varje dräkt en spårsändare,
som ger dig exakt position av bäraren, vid ett knapptryck.
Nå, raring? Vad tycker du?
Vad jag tycker? Bob är pensionerad! Jag är pensionerad!
Vår familj har gått under jorden.
Hjälpte du min man att återuppta hjältearbete bakom min rygg?
- Nå, jag trodde du visste, raring.
Varför skulle han ha hemligheter för dig?
- Det skulle han inte. Gjorde inte. Gör inte.
- Män i Robert's ålder är ofta instabila.
Och lättpåverkade.
- Vad är det du säger? - Vet du vart han är?
- Naturligtvis. - Vet du vart han är?
Bryt övervakning, och åtagande. Fortsätt svepa...
- Försäkringar. - Åh, hallå. Det här är Helen Parr.
Bob Parr är min man. Jag undrar om ni kunde ge mig,
numret till hotellet han är på? Numret jag har stämmer inte.
- Mr. Parr arbetar inte här längre. - Vad menar du?
Han är på en affärsresa. Inom jobbet.
Mina papper säger att han fick sparken för nästan två månader sen.
Så, du vet inte vart han är.
Vill du ha reda på det?
En sån idiot jag är.
Jag lät det här hända, vet du.
Den nya sportbilen, komma i form, det blonda håret, lögnerna.
Ja, han försöker återuppliva det förflutna.
Nu förlorar jag honom! Vad ska jag göra? Vad ska jag göra?
- Vad pratar du om?
Du är Elastaflickan! Herregud! Ta dig själv samman.
Vad tänker du göra? Är det en fråga?
Visa honom att du kommer ihåg att han är Mr. Incredible,
och du ska påminna honom, om vem du är!
Nå, du vet vart han är. Iväg! Konfrontera problemet! Slåss! Vinn!
Och ring mig när du kommer tillbaks raring, jag tycker om dina besök.
Det finns massor av rester som ni kan värma.
Se till att Dash gör sina läxor. Och ni båda, gå i säng i tid.
Jag är nog tillbaks ikväll. Sent.
Du tar befälet av hemmet så länge, va?
- Ja, men varför ska jag ta befäl över hemmet igen?
Inget särskilt. Bara lite trubbel med pappa.
- Du menar att pappa är i trubbel, eller är pappa trubblet?
- Jag menar, endera är han i trubbel, eller också kommer han vara det.
Vad är det där, mamma? Var fick du den där ifrån, mamma?
Har du fixat coola kläder? Hördu, är de där till oss?
Får vi alla coola kläder?
- Dash! Du kommer tillbaks in på momangen!
Hej Snug, tack för att du hör av dig.
Jag vet det är med kort varsel, men jag hoppades att jag kunde...
- Vad är det här? - Kolla, jag är Dash!
- Den store Dash! - Vänta lite.
- Ta av det där innan nån ser. - Men du packar en likadan.
Döljer du nåt? - Snälla. Jag är i telefonen...
- Dash! - Det här är din. Den är specialgjord.
- Vad är det som pågår? - Ni ska inte med, och jag måste packa.
Varför skulle den vara specialgjord?
- Jag vet inte. Varför försökte mamma gömma den?
Snug, jag ringer om den där tjänsten du är skyldig mig.
- Vad behöver du? - Ett jetplan. Vad har du som är så snabbt?
- Låt mig tänka.
lsland närmar sig. lndia Golf niner-niner checkar in.
- VFR på topp. Over.
Ö tornet, detta är lndia Golf niner-niner,
- begär vektor för landning.
Lugn, Helen. Lugn. Lugn, flicka.
Du överreagerar. Allt är okej. Alla dricker säkert kaffe.
Samtidigt. Ja.
Ni sir, är verkligen ''Mr. lncredible''.
Jag gjorde rätt som beundrade dig.
Jag visste hela tiden att du var tuff, men att lura sonden,
med att gömma sig under benen på en annan super? Himmel!
Jag flippar till fortfarande över det!
Och sen var du tvungen att gå och förstöra allt.
Jag menar, Mr Incredible som skriker efter hjälp? ''Hjälp mig, hjälp mig.''
Svagt, svagt, svagt.
Okej, vem kontaktade du? - Kontaktade? Vad pratar du om?
Jag tänker på igårkväll vid 23.07.
När du fortfarande snokade omkring. Då sände du en spårsignal.
Jag visste inget om nån spårsändare.
Och nu begär ett regeringsplan om tillstånd att landa här.
- Vem kontaktade du? - Jag skickade inte efter nåt plan.
Spela upp sändningarna.
- India golf checkar in. - Helen!
Så du känner de där människorna?
Nå, då skickar jag dem en liten hälsning.
- Violet!
Det är inte mitt fel.
Dash sprang iväg, jag visste att jag skulle få skulden för det.
- Det är inte sant!
Du sa, ''Det är nåt med mamma. Vi måste ta reda på vad det är.
- ...och det är inte mitt fel! - Hundra procent bara din idé!
Vänta lite. Lämnade ni Jack-Jack ensam?
- Naturligtvis har vi en barnvakt. - Vi har nån, mamma.
- Vi skulle inte göra så. - Tack så mycket!
Okej, nå, vem skaffade ni?
Du behöver inte bekymra dig om nånting.
Jag har babylarmet på, jag har gått kurser, lärt mig ''första hjälpen'',
- utmärkt nivå och bra betyg. - Kari.
Jag tog med Mozart, att spela medan han sover,
för ledande experter säger Mozart gör bäbisar smartare.
Kari...
Poängen i det hela är att de inte behöver lyssna, för att de sover redan!
Jag önskar att mina föräldrar spelade Mozart när jag sov,
för det mesta vet jag inte ett dugg vad nån pratar om.
Kari, jag känner mig inte riktigt nöjd med det här.
Jag betalar dig för besväret, men ringer hellre efter nån firma.
Det behövs verkligen inte, Mrs. Parr.
Jag har totalkontroll på allt som den här babyn kan hitta på.
Kan jag inte, lilla baby? Jag fixar det.
- Vem kan fixa det?
lndia Golf niner-niner sänder i blindo.
Koppla ur. Repeterar, koppla ur.
Repeterar, avbryt. Missiler...
Nej! Stoppa missilerna. Jag gör vad som helst.
För sent. 15 år för sent.
Missiler 20 kilometer syd-sydväst från vår position.
Angels 10. Spårning öst. Koppla ur.
Vi! Sätt ett kraftfält runt planet.
Du sa ju att vi inte skulle använda våra krafter.
Jag vet vad jag sa. Hör på vad jag säger nu!
Koppla ur. Repeterar, koppla ur!
- Mamma? - Violet!
Mayday. lndia Golf niner-niner har vänliga avsikter. Avbryt!
Det är barn ombord.
- Det är barn ombord! - Nej!
- Sätt ett fält runt oss, nu! - Jag har aldrig gjort ett så stort.
Gör det nu!
Avbryt,avbryt,avbryt.
Håll i er!
- Mamma! - Alla lugnar ner sig.
Jag ska säga vad vi inte ska göra.
Vi ska inte få panik, vi ska inte... Se upp!
- Herregud! Vems idé var det här? - Vad ska vi göra?
Vi är dödens! Vi är dödens!
- Jag sabbade allt! - Vi överlevde, men vi är dödens!
Sluta!
Vi ska inte dö!
Skärp er, bägge två.
Eller gud hjälpe mig, ni får utegångsförbud i en månad.
Förstått?
Vi har en bekräftad träff. Målet blev förstört.
Du kommer över det.
Jag tycker jag minns att du föredrar att ''arbeta ensam''.
Släpp mig fri. Nu!
- Eller vadå? - Jag krossar henne.
Det låter lite mörkt för dig. Nå, sätt igång.
Det blir lätt. Som att bryta av en tandpetare.
Visa mig.
Jag visste att du inte kunde göra det.
Även när du inte hade nåt att förlora.
Du är svag.
Och jag har blivit större än dig.
Det där var kortdistans missiler. Landbaserade.
Den vägen är vår bästa chans.
Du vill till dem som försökte döda oss?
- Om det betyder land, ja. - Förväntar du dig att vi ska simma dit?
Jag förväntar mig att ni ska lita på mig.
Vilken transporterare
Jag är så stolt över dig.
Tack, mamma.
Jag tror din far är i trubbel.
Om ni inte har märkt det, så ligger vi nte heller så bra till.
Jag går och letar efter honom.
Och det betydet att du har befälet här tills jag är tillbaks, Violet.
- Va? - Du hörde henne.
Sätt på de här. Era identiteter är er mest värderade ägodel.
Skydda den.
Och om nåt går fel, använd era krafter.
- Du sa ju vi aldrig skulle använda... - Jag vet vad jag sa!
Minns ni de elaka killarna på showerna ni brukade se, på lördgsmornarna?
Nå, de här killarna är inte som de killarna.
De kommer inte att hålla igen bara för att ni är barn.
De dödar er om de får chansen.
Ge dem inte den chansen.
- Mamma? - Vi, jag litar på dig.
- Det är... - Jag litar på dig. Var stark.
Dash, om nåt går fel, vill jag du ska springa så fort du kan.
- Så fort jag kan? - Så fort som du kan.
Håll er gömda. Skydda varandra. Jag är tillbaks imorgon.
Mamma!
Mamma, det som hände på planet. Jag är ledsen.
Jag ville hjälpa. När du bad mig att... jag är ledsen.
Det är inte ditt fel.
Det var inte rätt av mig att plötsligt begära så mycket av er.
Men saker är annorlunda nu.
Och tvivlande är en lyx vi inte har råd med mer, sötnos.
Du har mer krafter än du anar.
Tänk inte. Och oroa dig inte.
När det blir dags, vet du vad ni ska göra.
Du har det i blodet.
Han är inte svag, vet du. -Va?
Värdesätta livet är inte svaghet.
Hördu, kolla, om du pratar om det som hände i uppfostringsmaskinen,
jag hade allt under kontroll.
Och att inte värdera liv är inte en styrka.
Jag synade hans bluff, hjärtat mitt, det är allt.
Jag visste att han inte hade det i sig, att faktiskt...
Nästa gång du spelar, satsa ditt eget liv!
Okej, okej, okej.
En raket?
Hördu!
Nå, inte för att det här inte är kul, men jag tänker se mig omkring.
Vad tror du pågår här? Tror du vi är på semester?
Mamma och pappas liv kan vara i fara.
Eller värre, deras äktenskap.
Deras äktenskap?
Så, de onda killarna försöker förstöra mammas och pappas äktenskap.
Glöm det. Du är så barnslig.
- Jag ska se mig omkring. - Mamma sa vi skulle hålla oss gömda.
Jag ska inte lämna grottan. Jösses!
Coolt!
Roger. Vi är redo för uppskjutning.
- Vi, Vi! - Vad gjorde du?
ETA två-nio. Over.
TCI redo. Status gul. Status normal.
Svarar inte till IFF.
IRCM läser negativt.
- Bob. - Va? - Jag sa inget.
Identifikation, tack.
- Hördu! Hördu, Violet! Kom hit, titta. - Va?
- Den pratar! - Va?
Där. Den där.
RöstnYckel inkorrekt.
- ''RöstnYckel''? - RöstnYckel inkorrekt.
Vänta lite.
- Vad ska vi göra? - Spring!
- Vart ska vi? - Iväg härifrån.
Inkräktarvarning.
- Det finns inte mycket tid. - Nej, det gör det inte.
- Faktiskt, det finns ingen tid alls.
- Snälla... - Varför är ni här?
Hur kan ni nergradera mig mer? Vad mer kan ni ta ifrån mig?
Familjen överlevde kraschen.
- De är här på ön! - Lever de?
- Helen? - Hallå.
Ni måste vara Mrs...
- Hon hjälpte mig att rymma. - Nej.
Det var det som jag gjorde.
Släpp mig!
Släpp, ditt usla, ljugande, opålitliga kryp!
Hur skulle jag kunna bedra den perfekta kvinnan?
- Åh, du syftar på mig nu? - Vart är ungarna?
- De startade larmet. - Va?
- Vakterna är i djungeln. Sätt fart. - Är våra barn i fara?
Om du förväntade dig fara, varför tog du med dem?
Jag tog inte med dem, de gömde sig. Du har inte ett imponerande tonfall nu.
- Tror du de är ''supers''? - Dash, kom ihåg vad mamma sa.
- Vadå? - Sluta prata!
- Ta det lugn nu! Stå still! - Dash, spring!
- Va? - Spring!
- De är ''supers''! - Ta pojken!
Visa dig!
Hej!
Jag lever. Ja!
Jag skulle berättat jag fick sparken, det håller jag med om.
Men jag ville inte att du skulle oroa dig.
- Ville du inte att jag skulle oroa mig?
Vi springer för våra liv genom nån gudsglömd djungel.
Du försöker starta ett gräl, men jag är bara glad att du lever.
Jag vet ni är där, Lilla Fröken Osynlig.
Du kan inte gömma dig för mig.
- Där är du ju. - Hej!
Rör inte min syster!
- Hur gör du det där? - Inte vet jag!
Vad du än gör, sluta inte!
Mamma! Pappa! Hej!
Ungar.
- Ni är alla okej. - Ni är alla okej.
- Vi var så oroliga. - Jag trodde vi aldrig skulle få se dig igen.
Jag älskar dig.
Time out!
Vad har vi här då? Matchande uniformer?
Åh, nej! Elastaflickan?
Du gifte dig med Elastaflickan?
Och fick fullt upp!
Det är en hel familj med ''supers''.
Ser ut som jag fått jackpott!
Åh, det här är alltså för bra!
- Skeppets unika design... - Det fanns inga bYggnader...
Åh, kom igen! Ni måste erkänna, det här är coolt.
Precis som på bio. Roboten anländer dramatiskt,
för att göra lite skada. Massor av skrikande människor!
Och just som allt hopp är förlorat, Syndrome räddar dagen!
Jag är en större hjälte än ni nånsin var!
Du menar att du dödade riktiga hjältar så du kunde låtsas vara en själv?
Åh, jag är verklig. Verklig nog att klå dig!
Och jag gjorde det utan era värdefulla gåvor, era åh-så-speciella krafter.
Jag ska visa dem hjältedåd.
Jag ska ge dem de mest sensationella hjältedåd de nånsin sett!
När jag blir gammal, och har haft mitt roliga, säljer jag mina uppfinningar,
så att alla kan bli superhjältar. Alla kan bli ''super''.
Och när alla är super...
...kommer ingen att vara det.
Skjut!
Jag är ledsen.
Det här är mitt fel. Jag har varit en usel far.
Blind för vad jag hade. Så besatt av att vara underskattad,
- att jag underskattade er. - Pappa?
Avbryt inte.
Så fast i det förflutna att jag...
Ni är mitt störta äventyr. Och jag missade det nästan.
Jag svär, jag ska få oss säkra härifrån om jag...
Nå, jag tror pappa har gjort gjort stora framsteg idag,
men jag tror det är tid att vi drar av nu.
Vi måste tillbaks till fastlandet.
- Jag såg en flyghangar på vägen in. Rakt fram, tror jag.
Vart är alla vakterna?
Iväg, iväg.
Hördu, varje gång de smiter, tar du en skål.
Det här är rätta hangaren, men jag ser inga jetplan.
- Ett jetplan är inte snabbt nog. - Vad är snabbare än ett jetplan?
- Vad sägs om en raket?
- Perfekt! Jag kan inte flyga en raket. - Det behöver du inte.
Använd koordinaterna från den sista uppskjutningen.
Vänta. Jag slår vad om att Syndrome's har ändrat lösenord vid det här laget.
- Hur kommer jag in i datorn? - Säg, snälla.
- Älskling? - Va?
- Var är min superdräkt? - Va?
Var är min superdräkt?
- Jag la undan den. - Var då?
Varför måste du veta det?
Jag behöver den!
Nej du, glöm att du ska ut och leka våghals.
Vi har planerat den här middagen i 2 månader.
- Allmänheten är i fara! - Min kväll är i fara!
Tala om vart dräkten är, kvinna! Vi talar om viktigare saker.
''Viktigare saker''? Jag är din fru!
Jag är det viktigaste du nånsin kommer att få!
Spring!
Min baby!
- ''Supers'' har återvänt! - Är det Fironic?
- Fironic? - Nej, Fironic har en annan utsyrsel.
Nej, nej, Jag är en ny superhjälte! Jag är Syndrome!
Okej, backa.
Någon måste lära den här metallklumpen lite folkvett.
-Är vi framme än? -Vi kommer fram när vi kommer fram.
Hur går det, älskling?
Måste jag svara?
Ungar, håll i er som jag sa till er.
Nu gäller det älskling.
Redo Violet?
Nu!
Det här kommer att bli tufft.
Roboten är i finanskvarteren. Vilken utgång?
- Traction Avenue. - Den där tar mig neråt stan.
- Jag tar sjuan, eller hur? - Ta inte sjuan!
- Underbart, vi missade. - Fråga hur man kommer dit, det sa jag ju.
- Traction. - Den tar mig neråt stan.
Lägg dig i högerfilen! Blinka!
- Inte Traction! - Du kommer missa!
- Mår alla bra där bak?
- Super-duper, pappa! - Vi gör det igen.
Vänta här, håll er gömda. Jag går in.
Sen då! Ska jag bara titta på menar du?
- Skulle inte tro det. - Jag ber dig att vänta med ungarna.
Och jag säger, inte en chans. Du är min man.
Jag är med dig, på gott och ont.
Jag måste göra det här ensam.
- Vad är det för dig? Lektid? - Nej.
- Så du kan vara Mr. Incredible igen? - Nej!
- Eller? - Jag är inte...
- Inte vadå? - Jag är inte stark nog.
- Gör det här dig starkare? - Ja. Nej!
Är detta vad det är? Nån sorts workout?
Jag kan inte förlora dig igen!
Jag kan inte. Inte en gång till.
Jag är inte... stark nog.
Om vi hjälps åt, behöver du inte vara det.
Jag vet inte vad som skulle kunna hända.
Vi är superhjältar. Vad kan hända?
Vi! Dash! Nej!
Violet?
- Pappa! - Iväg, iväg!
- Jag är okej mamma. Säkert. - Stanna här, okej?
Frozone!
Bob!
Hej!
Syndrome's fjärrkontroll!
Fjärrkontrollen styr roboten!
- Kasta den, kasta den! - Långskott!
Har den!
Älskling, slå ut hans vapen.
Fick den!
Mamma, jag har den! Jag har fjärrkontrollen!
En fjärrkontroll? En fjärrkontroll, som styr vadå?
Roboten?
- Den kommer tillbaka!
-Fel knapp. -Ge mig den.
Vi kan inte stoppa den. Det enda som är hårt nog att klå den här, är...
...den själv.
Den kommer närmare!
- Den fungerar inte! - Ungar!
Den gör ingenting.
- Försök ge oss lite tid. - Prova den bredvid.
Älskling!
Vänta lite. Tryck på den där knappen igen!
- Nej, den andra! Den första! - Första knappen! Har den!
- Den kommer närmare! - Se upp!
- Ut härifrån! - Vi går ingenstans.
- Tryck på knappen! - Inte än!
Håll i! - Vad väntar ni på?
Ett närmare mål! Du har ett skott!
Ducka, allihopa!
Hej, Zone.
Såg ni det där? Det är så det ska fixas.
Haha, som förr i tiden Precis som förr i tiden.
- Precis som gamla tider. -Precis som gamla tider.
Ja. Det gjorde ont då med..
Vi har fryst alla Sydromes tillgångar.
Om han bara nyser, så är vi där med smisk och handklovar.
Folket i detta land är i evig skuld till er.
Betyder det här att vi kan sluta gömma oss?
Låt politikerna lista ut det själva.
Jag har blivit ombedd att lova er att vi tar hand om allting.
Det här gjorde du bra, Bob.
- Hej, det är Kari.
Jag har en fråga angående Jack-Jack...
Kom igen. Vi är i en limousine.
Du har satt upp håret.
- Ja, jag bara... ja. - Det ser bra ut.
- Tack, Pappa. - Det var coolt, när du kastade den där bilen!
Inte så coolt som när du springer på vatten.
Det var snyggt när du hindrade den där onda killen med din arm.
Och snärtade iväg honom på den andra killen. Härligt!
- Jag försöker lYssna på meddelanden. - Det är jag.
Jack-Jack är okej, men det har hänt konstiga saker.
Jack-Jack's är fortfarande okej... men jag blir helt utsläppt.
När kommer ni tillbaka?
...och när dom där killarna försökte döda oss!
..det här var den bästa semestern nånsin. Jag älskar vår familj.
Jag mår inte bra, Mrs. Parr!
Lägg ner den! Sluta! Du måste ringa mig.
Jag behöver hjälp, Mrs...
Bob, lyssna på det här.
Jag tänker ringa polisen...
Hej, det är Kari.
Ursäkta att jag flippar ur... men eran babYhar speciella behov.
Tack för att ni skickade en ersättare.
Jag ringde inte nån ersättare.
Babyn sover.
Du tog bort min framtid.
Jag gör dig en gentjänst helt enkelt. Oroa dig inte, jag är en bra förebild.
Stödjande, uppmuntrande... Allt du inte var.
Och tids nog, vem vet, kanske han gör en bra sidospark.
Han kommer undan, Bob! Vi måste göra nåt, nu!
Vad händer?
- Stoppa honom! Kasta nåt! - Jag kanske träffar Jack-Jack.
Kasta mig.
Bob, kasta mig!
Nej!
Det här är inte slutet på detta! Jag tar er son, till slut.
Jag tar er son!
Åh, nej.
Titta på mamma, älskling. Titta inte ner. Mamma har dig.
Allt är okej.
Det är min tjej.
Betyder det att vi måste flytta igen?
Det var helt OTROLIGT!
Måste vi ha hejarklacksledare till löpning?
- Vad är det där om? - Jag har alltid trott det var mer...
- Hej. - Hej.
- Du är... Violet, eller hur? - Det är jag.
- Vi ses, Vi. - Du ser annorlunda ut.
Jag mår annorlunda. Är annorlunda bra?
Annorlunda är... Annorlunda är toppen.
Vill du...
- Ja? - Tror du kanske...
...du och jag... - Ja?
- Vill du... - Shh.
Jag gillar filmer. Jag köper popcorn. Okej?
En film? Där är du...
- Vänta, så fredag? - Fredag.
- Heja, Dash, heja. - Spring!
Kom igen, spring! Skynda dig!
Spring!
Rör på påkarna, rör på påkarna!
Skynda på. Sakta ner lite grann.
-Fortsätt nära! - Tvåa.
Nära tvåa!
Det är min kille!
Dash, jag är så stolt över dig.
Skåda Underminer!
Jag är alltid under dig...
...men inget är under mig!
Jag förklarar härmed krig mot fred och lycka!
Snart kommer alla buga för mig.